Danske tekster af - RELEASED -
www.HoundDawgs.org
OG DE HJEMSØGTE JORDEN FOR AT FORSTÆRKE DERES GELEDDER
Ludwig.
- Hvad sker der? - Hvorfor tager du ikke din telefon?
- Ser det ikke ud til, at jeg sov? - Vi er blevet angivet. Kom i sving.
- Er det vigtigt? - Ja. Sørg for, at jeg kan ringe til dig.
- Hej Camiel. Er alt okay? - Nej. Hvorfor tager du ikke telefonen?
Se at komme væk herfra i en fart.
- God eftermiddag, frue. - Hvad vil du?
Jeg tænkte på, om jeg kunne få et bad her. Jeg er lidt beskidt.
- Er du Mr. Van Schendel? - Ja.
- Kan jeg måske få et bad her? - Undskyld, hvad?
- Bare et brusebad. - Nej.
Det vil betyde meget for mig. Det er længe siden, jeg har fået et bad.
- Muligvis, men det kan du ikke. - Vent et øjeblik.
Du gør det til et problem. Jeg er bare en rejsende, der har brug for at vaske mig.
- Jeg lukker ikke fremmede ind. - Jeg hedder Anton Breskens.
- Jeg er født i Flanders. - Desværre. Farvel.
Jeg kender din kone.
Kender du min kone?
- Hvorfor kommer du her, din gnom? - Slap lige af.
- Jeg kender bare tilfældigvis din kone. - Hvem er det?
- Kender du denne mand? - Nej.
- Anton? - Breskens.
Det siger mig ikke noget. Jeg kender ham ikke.
Det kan du ikke mene, Maria. Du var min sygeplejerske på hospitalet.
Jeg er ikke sygeplejerske og hedder ikke Maria.
- Det gjorde du da dengang. - Min kones navn er Marina.
- Marina, Maria. Hvad er forskellen? - Hun kender dig ikke. Skrid.
Marina, du plejede mig i tre måneder.
Du læste for mig om aften. Somme tider lagde du dig hos mig.
- Er det bare fordi, jeg kendte din kone? - Skrub af eller jeg smadrer dig.
Marina, er han altid så aggressiv?
- Nej, Richard! - Forsvind.
Svin.
Richard... Richard!
Hvem er det svin? Hvad skjuler du for mig? Har du været sygeplejerske?
- Selvfølgelig ikke. - Hvem er han? Kender du ham?
- Hvad tror du selv? - Svar mig. Kender du ham?
- Nej, jeg kender ham ikke. - Vi lovede engang hinanden noget.
Ja, at være ærlige over for hinanden. Og det er jeg.
Richard, du har lige nedlagt en mand. Han har brug for hjælp.
"Skibet lagde fra kajen, -
- og børnene vinkede til deres far, der stod på agterdækket."
"Han vinkede tilbage med et lille lommetørklæde."
"Skibet passerede molen og sejlede ud på havet."
"Deres far blev mindre og mindre, men han blev ved med at vinke,
- og det gjorde de selvfølgelig også, indtil de ikke kunne se hinanden mere."
Og nu er det sengetid. Skat...
Min lille blomst... Min konge...
Sov godt.
Stornebrink ringede. Der bliver kaos.
- Jeg er nødt til at tage derind. - Okay.
Jeg er her.
Smid skoene.
Gå forsigtigt.
Han er en vagabond. Han får et bad og noget at spise.
- Du må ikke sige det til min mand. - Javel, frue.
- Kan jeg stole på dig? - Ja, frue.
Sov godt.
Ja?
- Isolde har det ikke så godt. - Influenza?
Jeg ved det ikke.
Skat...
- Er du lidt sløj? - Vi kommer for sent.
Du må hellere tage af sted. Fortæl dem, at Isolde er syg.
- Vi tager af sted, mor. - Farvel.
Jeg så en tryllekunstner.
- Hun taler i vildelse. - Hun har ikke feber.
Kan vi spise morgenmad sammen?
Jeg ville sætte pris på, hvis du tog af sted.
Jeg kan give dig et lift og sætte dig af et sted?
- Skal jeg smutte? - Ja, tak.
Noget suppe og en nats søvn, er det alt hvad du tilbyder?
- Det gør ondt overalt. - Jeg undskylder for min mands opførsel.
Skal man høre det fra en sygeplejerske? Jeg har brug for pleje. Plej mig.
- Hvad med morgenmad? - Jeg har aldrig været sygeplejerske.
Jeg kører dig hen til et privathospital. Jeg betaler regningen.
Jeg er ikke syg, jeg har smerter.
Vær nu sød, Marina. Jeg har det godt her. Der kom et rådyr hen til mit vindue i nat.
Jeg beder ikke om meget. En frisk bandage og lidt jod nu og da.
Bare et par dage.
Lover du, at du holder dig skjult?
Marina...
Slut fred med din mand. Han ville bare beskytte dig.
ER TIDEN INDE?
NEJ
Hvad gik der af dig i går?
Det skete bare.
Det ene førte til det andet.
- Jeg synes nu, det var voldsomt. - Skræmte jeg dig?
- Din fanatisme skræmte mig. - Han var et svin.
- Han var da ikke så slem. - Det syntes jeg.
Du sparkede ham halvt ihjel.
Jeg er her.
- Du må ikke vise dig. - Jeg har bare et spørgsmål.
- Du må ikke være i huset. - Jeg længes bare efter et bad.
- Der er ingen i huset. - Du har fået et bad.
Det er to dage siden. Jeg er beskidt, og jeg stinker.
Du må ikke blive et problem.
Jeg har aldrig været et problem for nogen.
- Hvor er mor? - Mor er nedenunder.
Kender du historien om det hvide barn, der svæver over skyerne?
Skal jeg fortælle dig den på et tidspunkt?
Gå i seng igen.
- Bare rolig, jeg er på vej. - Følg mig.
Nej, du følger med mig.
Hvorfor?
- Der er da løgn, Richard. - Den er til dig.
Ja, det kan jeg se.
- Hvad skal jeg med den? - Prøv den.
Det generer mig virkelig, at du har købt den til mig.
Det hvide barn stod ved søens bred i skoven.
Hun var meget varsom, for selv om søen var lille, var den meget dyb.
Lige så dyb som et højhus.
Alle vidste, at der er boede noget levende i den.
Et stort, skællet monster, -
- der havde et næb fuldt af skarpe tænder.
Og det monster bevogtede den gyldne nøgle til lykken.
Det hvide barn græd, for hun kunne da ikke dykke så dybt?
Ikke endnu. Skrid.
Isolde græd. Hun havde mareridt, men hun har det bedre nu.
Du må ikke være her, det bliver du nødt til at respektere.
Hun græd. Hvis jeg hører et barn græde, reagerer jeg.
Stine ligger og flyder i badet, og Richard sover.
Ingen kigger efter børnene.
Gå ud gennem atelieret. Richard er i stuen.
- Det her er ikke, hvad vi har aftalt. - Undskyld.
Og hvis du kommer sent hjem, skal du stadig kigge til børnene. Det er dit job.
Det er meget irriterende. Børnene skal ikke stresse om morgenen.
- Undskyld. - Hvad kan jeg bruge det til?
Stil dit vækkeur. Vi er ikke i Danmark.
Jeg advarer dig, Stine. Der er ti andre, der vil have dit job.
Jeg tager af sted.
Anton!
- Hvad er der galt? - Hvorfor tager du af sted?
Jeg keder mig. Jeg vil lege.
- Vil du ikke blive? - Kun hvis jeg må komme ind.
- Richard vil få et føl. - Det er derfor, jeg tager af sted.
Du må ikke gå.
Kan vi ikke finde en ordning?
Det er muligt. Men det vil få konsekvenser.
Har du et specielt forhold til din gartner?
Nej.
- Har han en kone? - Ja.
Hallo?
Hej Camiel.
Brenda!
Til dig.
Ja, der er Brenda.
Hvor er du?
Det er intet problem.
Har du de materialer, du skal bruge?
To sække mørtel, fire spande og et kar til at blande det i.
- Vi har også brug for en bil. - Det er intet problem. Bare hold facaden.
Jeg ringer tilbage.
Hallo?
Er der nogen herinde?
Jøsses, hvad er der galt med dig?
- Jeg har det dårligt. - Jeg ringer til lægen.
Nej! Jeg vil hjem først.
Har du en bil? Skal jeg køre dig derhen?
Ja tak.
Hvor bor du?
Åh gud, kæreste.
Det ser ikke for godt ud. Jeg ringer efter lægen.
Lægen er på vej. Jeg tillod mig at ringe efter en specialist, jeg kender.
- En specialist? I hvad? - Forgiftning. Dr. Kaper er toksikolog.
Forgiftning?
Din mand er tydeligvis blevet forgiftet.
- Tror du? - Ja, det tror jeg.
- Forgiftet af hvem dog? - Det har jeg ingen anelse om.
Hvem ville dog gøre sådan noget? Min mand er så rar.
Kæreste skat... Kæreste skat, du må ikke dø.
Hvis der er nogen der kan redde din mand, er det Dr. Kaper.
Man skal drikke meget, det hjælper altid.
Ja, sådan.
- Goddag, jeg er Dr. Kaper. - Goddag, jeg...
- Virkelig venligt af Dem at komme. - Intet problem.
Jeg har taget min datter med. Vi var på vej til et bryllup.
Han har lige mistet bevidstheden.
Tror du, han er blevet forgiftet?
Han må omgående på hospitalet.
Han skal nok klare sig.
Hvad laver du?
Jeg snublede, mens jeg ledte efter noget sand til at blande i min maling.
Du behøver ikke at rydde det op. Det er det, vi har gartneren til.
- Han har sagt op. - Hvorfor?
- Han sagde, han ikke kunne overskue det. - Bare sådan uden videre?
Ja. Jeg tror, hans kone er syg. Han ville ikke gå i dybden med det.
Åh, Richard...
Jeg er så ked af det.
Du er min eneste kærlighed. Det ved du godt, ikke?
Selvfølgelig ved jeg det.
Af og til virker alt bare uvirkeligt.
- Synes du, at jeg er hysterisk? - Overhovedet ikke.
- Vi må stole på hinanden. - Jeg stoler blindt på dig.
- Og vi må elske hinanden. - Jeg ville være fortabt uden dig.
Vi er omgivet af noget.
Noget, der er omkring os, men som trænger ind af og til.
En varm følelse, som er lokkende, men samtidig forvirrer.
En følelse, der dækker over noget ondt.
- Eller det tror jeg. Jeg er ikke sikker. - Det er selvbedrag.
En vrangforestilling, udløst af træthed. Du arbejder for hårdt.
Jeg føler mig så skyldig.
Vi har det så godt. Vi er privilegerede.
- Og de privilegerede skal straffes. - Marina, det er noget sludder.
Vi kan ikke gøre for, at vi tilfældigvis er født et sted, hvor folk er velstående.
Hvad laver I?
- Hvorfor ligger du ikke i din seng? - Jeg er sulten.
- Vi er også sultne. - Så kom med.
Se! Ludwig og Pascal.
- Hvorfor stoppede du ikke? - Ja, hvorfor?
Hvad laver du? Hvorfor stoppede du ikke?
- Er vi i unåde? - Sig, at han er et pikhoved.
Ludwig siger, du er et pikhoved.
Åh, men Brenda og Ilonka kan godt bruges?
Hvor tit skal jeg forklare det? Jeg lægger på nu.
Hvorfor? Fordi du ævler som en gammel kone.
Hallo. Hej Camiel.
Nej, det er Pascal.
Jeg sov.
Vi får styr på det.
- Hvor er mor? - I bad.
- Sikke en møgdag. - Stornebrink?
Han forsøger at skubbe mig ud, det svin.
- Har du fundet en ny gartner? - Der kommer fem ansøgere i morgen.
- Hvornår? - Fra klokken to og fremefter.
- Jeg overtager det. - Hvorfor?
Den sidste gartner valgte du. Nu er det min tur.
Som du ønsker, kæreste.
- Du hører fra mig. - Skal jeg?
Nej, jeg gør det.
Goddag. Jeg kommer for at søge jobbet som gartner.
- Har du erfaring? Eksamensbeviser? - Nej.
Hvorfor søger du så jobbet?
Pascal.
Tror du, det er en ansøger? Det kan det da ikke være.
Pis.
Sir.
Jeg kommer for at søge jobbet som gartner.
Vi har allerede en.
- Hvad fanden er det for noget? - Duede han heller ikke?
- Han var sort. - Ja?
Jeg kommer for at søge jobbet som gartner. Medmindre du allerede har ansat en?
Nej, nej. Kom indenfor.
Denne vej.
Det er Marina, min kone.
Camiel Bergman.
Sikke en have. Den er lidt af en mundfuld. Der skal gøres en del.
- Må jeg se mig omkring? - Absolut.
Mor! Der står en blå knallert ude foran.
Den tilhører herren der. Han bliver måske vores nye gartner.
- Er vores gartner død? - Nej, han er flyttet til Australien.
Frue?
- Jeg har hovedpine. Må jeg lægge mig? - Selvfølgelig. Jeg henter en Panodil.
Søde pige... Vær rar at hente hjælp.
Haven trænger til beskæring. Visse planter og træer vil aldrig trives.
Her skal slås græs, luftes op og gødes, -
- og så skal der fjernes en masse. - Hvor lang tid vil det tage?
- Tre uger. - Kan det gøres hurtigere?
Ja, men så skal jeg overnatte her. En madras på gulvet er nok.
Der er både seng og vaskefad i sommerhuset.
Hvorfor? Vi har en gæstefløj.
Vil I undskylde mig et øjeblik?
Det har måske ikke din interesse, men man kan gøre meget mere ved haven.
Hvad skulle det til for?
- Hvorfor har du ødelagt den? Hvorfor? - Ødelagt?
- Hvad sagde du? - Ødelagt?
Ja, og jeg spørger dig hvorfor.
Den er lavet af kærlige menneskehænder.
Måske endda af børn, der ikke har haft så godt et liv, som du har.
Børn der sulter, og ikke kan komme til læge eller gå i skole.
Den er blevet fragtet hele vejen her til landet med fly eller båd, -
- og så er den blevet kørt til legetøjsbutikken i en lastbil.
Den bamse har rejst en enorm distance.
Jeg så den bamse i et udstillingsvindue, en dag hvor jeg ledte efter en gave, -
- og mor havde aldrig set så sød en bamse før.
Hun købte den for at gøre dig glad. Men det skulle mor ikke have gjort.
- Intet skal ødelægges med vilje her! - Marina...
Hvad? Er der noget galt?
Må jeg ikke skælde min egen datter ud? Eller har du en bedre ide?
Kom, børn.
Isolde.
Mor er meget træt. Hun mente det ikke så slemt.
Skat.
- Jeg har noget mad til dig. - Bare stil det der.
Er Camiel dit rigtige navn, eller har du andre navne?
Mit navn er Camiel.
- Du skal spise noget. - Skal?
Du skal ikke, men det burde du.
Det er godt med noget mad, når man arbejder.
Det er boller. De bliver hurtigt tørre i solen.
Hvis du ikke er sulten, så sig det. Så tager jeg det med ind igen.
Jeg tager det med ind igen. Sig til, hvis du bliver sulten.
Skal jeg lade vandflasken stå?
Jeg sætter den i skyggen. Jeg sætter den hernede.
Du bliver nødt til at kigge, ellers kan du ikke finde den.
Er du færdig? Har du ingen situationsfornemmelse?
Jeg er den nye gartner. Jeg har en opgave, der skal udføres.
- Du sagde, at du ville lege. - Ja. Jeg leger gartner.
- Frue? - Ja?
Jeg vil spørge Dem om noget.
- Jeg har en kæreste. - Det er da dejligt.
Han er soldat. Jeg ser ham ikke så tit.
Han har fri i dag. Må han overnatte her?
Mit svar er enkelt. Nej.
Inviter ham til middag en dag, så jeg kan se ham lidt an.
Jeg vil kende dem, der opholder sig i mit hus.
Okay.
Hvem er de?
- Har de ikke præsenteret sig selv? - Nej.
Dette er Marina.
Ludwig.
Pascal.
Da det hvide barn forsvandt, blev der organiseret en eftersøgning, -
- og i byens kirke bad man til Jesus.
Men som I ved, er Jesus kedelig og kun interesseret i sig selv.
Samme aften sendte man bevæbnede dykkere ned på bunden af skovsøen.
Men kort efter kom de op igen, skælvende og stumme af frygt.
"Hvad skete der? Hvad så I?" Spurgte byens indbyggere.
"Det nytter ikke noget," fik den ældste dykker endelig fremstammet.
"Monsteret er for stort, og det hvide barn er alligevel allerede blevet slugt."
Det hvide barns mor faldt grædende om på jorden.
"Jeg vil have mit barn tilbage, jeg vil have mit barn tilbage."
"Det kan du ikke mene," sagde dykkeren. "Dit barn er allerede halvt fordøjet."
Da rejste moderen sig, og så på byens indbyggere.
"Er ingen modig nok til at hente mit barn, så hun kan få en anstændig begravelse?"
Der var stilhed.
Men ikke længe, for krøblingen Antonius trådte frem.
"Jeg skal nok hente dit barn," sagde han.
Da rejste en kølig brise sig, og moderen kyssede Antonius' hænder.
- Hvorfor gør du det her? Hvorfor? - Hvad?
- Hader du mig så meget? - Nej, jeg elsker dig da.
Så du har flænset mine billeder af kærlighed?
- Jeg væmmes ved dig. - Jeg sov, Marina.
Jeg har ikke gjort noget. Vågn op, det er ikke virkeligt.
- Rør mig ikke. - Det er en drøm, for Guds skyld.
- Jeg kan ikke holde dig ud længere. - Marina!
- Kom ind. - Nej, jeg kommer ikke ind.
- Du skal komme herud. - Jeg ser fjernsyn.
Jeg kan ikke holde det ud mere, Camiel.
- Rør ved mig. - Umuligt.
- Kys mig. - Det kan jeg ikke. Du er Richards kone.
Richard er min chef.
- Man skal holde sig fra chefens kone. - Rør ved mig.
Jeg kan ikke røre ved dig, Marina. Ikke endnu.
- Du kommer for tidligt. - Camiel, det er ved at blive spændende.
- Den venlige kemiker er seriemorder. - Jeg kommer.
Bevar troen og hav tålmodighed.
Hvad er der galt?
- Ingenting. - Hvad er klokken?
- Hvor er børnene? - Aner det ikke. Jeg skal af sted.
- Vent lidt. De skal køres i skole. - Gør Stine ikke det?
Stine har fri i dag. Du må klare det.
- Jeg skal mødes med Stornebrink. - Glem ham. Børnene skal i skole.
Det er et kritisk tidspunkt. Jeg har ikke råd til at lave fejl.
Du gør aldrig noget for børnene.
- Hvor er Stine? - Hun har fri.
- Hvem kører os så i skole? - Far.
Camiel?
Se, der er din hund.
Er I tilbage igen?
De er lidt trætte. Skal jeg sætte dem foran fjernsynet?
- De har haft en hård dag. - Lad dem vælge en film, de kan se.
- Frue? Det her er Arthur. - Marina.
- Vil du give mig en hånd, Stine? - Ja.
Giv ham noget at drikke og vis ham ind i stuen.
Børnene ser film. Han kan se med.
Hvis du har lyst. Du kan også bare gå rundt.
Det her er Arthur, unger.
Må han se film sammen med jer?
- Et glas vin? - Nej tak. Et glas vand med is og citron.
- Ingen vin? - Sagde jeg ikke vand?
- Er der sket noget? - Nej.
- Har vi gæster? - Gartnerne og Stine spiser med.
Og hendes kæreste.
Du må hellere hente blomsterne, Stine.
- Jeg skal plukke blomster til fruen. - Plukke blomster?
- En buket til at sætte på bordet. - Hvem er du?
Jeg er Stine, barnepigen.
Kom bare ind. Slap lidt af.
Sid ned et øjeblik.
- Fruen venter på mig. - Jeg ved, hvor blomsterne er.
Jeg har lidt travlt. Sig hvor de er, så jeg kan plukke dem.
Jeg giver dig en pragtfuld buket. Men kom og sid ned først.
- Er du Stines kæreste? - Ja, det er mig.
Jeg hedder Arthur Stornebrink.
Jeg hedder Richard. Vi taler senere. Jeg skal lige friskes op.
- Kan jeg hjælpe med noget? - Du kan skrælle kartoflerne.
Hvad laver Stine?
Gå ud og se hvad hun laver, Arthur.
- Jeg leder efter Stine. - Hun er gået tilbage til køkkenet.
- Vi må være gået forbi hinanden. - Der er muligt.
- Jeg hedder Arthur. - Soldaten.
Ja.
Vi ses til middagen.
Nå, der er du. Så du ikke Arthur?
- Nej. - Han leder efter dig.
- Hvorfor? - Jeg undrede mig over, hvad du lavede.
Der er jo ingen blomster i haven i øjeblikket.
Jeg måtte helt ud på den anden side af sommerhuset for at finde nogen.
Vi gik lige forbi hinanden.
- Er du okay? - Hold op med at spørge om det hele tiden.
- Hvis jeg ikke er okay, siger jeg det. - Jeg har ikke spurgt før.
Få den hånd væk. Du er pinlig.
- Stine... - Lad mig være!
Alt er okay. Få dig lidt frisk luft.
Alt er okay? Er det op til dig at beslutte det?
Vent et øjeblik. Stil vinen væk igen.
- Der skal ikke nydes alkohol i aften. - Vær nu ikke latterlig.
- Ingen alkohol? Hvorfor? - Fordi følelserne ikke må løbe af med os.
- Hvad er der galt med følelser? - Dine løber af med dig uden alkohol.
- Hvornår har jeg mistet selvkontrollen? - Skal jeg svare på det?
- Jeg bestemmer selv, hvad jeg drikker. - Ja, men ikke i aften i det her køkken.
- Og det skal du bestemme? - Ja, det skal jeg.
Jeg går.
- Tænk nu på børnene og vores gæster. - Hvad er det her for noget barnligt pjat?
- Vi må holde hovedet klart. - Det vil jeg ikke.
Se på mig.
Jeg er blevet fyret.
- Bor du stadig hjemme, Arthur? - Ja.
Og på kasernen, selvfølgelig.
- Er dine forældre stadig sammen? - Ja.
- Afhører du drengen? - Han har ikke spor imod det. Vel, Arthur?
Slet ikke. Er det ikke derfor, jeg er her?
- For hvad? - At blive afhørt. Det sagde Stine da.
Jeg syntes bare, vi skulle lære hinanden at kende.
Det er helt i orden. Jeg har intet at skjule.
- Hvad laver din far, nu vi er i gang? - Han er leder i et TV-produktionsfirma.
- Q Entertainment. - Så han er en stor kanon?
- Fyrer han også folk? - Det gør han kun sjældent.
- Kun hvis der ikke er andre muligheder. - Ja? Han har faktisk fyret en mand i dag.
- Har han sagt det? - Ja.
- Han var ude af den, da han kom hjem. - Hvorfor?
Ham han fyrede, var engang hans ven.
Men han udviklede sig til et upålideligt svin.
- Et upålideligt svin. Sagde han det? - Ja.
Han prøvede at manipulere min far ud af firmaet.
- Men han fejlede? - Ja, min far er ikke så let at narre.
Din far er en løgnhals.
- Hvad kender du til det? - Din far er det upålidelige svin.
Er du en af hans kollegaer? Fortæl mig, hvad der er galt.
- Han skal ikke svine min far til. - Hold kæft. Du er gæst her.
- Gæst? Jeg banker hans tænder ud. - Din far er en luskefis.
- Lad det ligge, Richard. - Nå, så det var dig.
- Det var mit firma, møghvalp. - Hold kæft.
Kan han gøre for, at han er Stornebrinks søn?
Jeg smadrer dit fjæs.
- Skal jeg strippe for dig? - Nej, jeg vil sove.
Den lille fyr er træt.
- Skal jeg lægge mig hos dig? - Nej, det er ikke nødvendigt.
Vil du ikke holde mig i dine arme?
Nej tak.
Far var lidt frustreret.
- Men det er slut nu. Ikke sandt, far? - Jo, det er slut.
- Det er lsoldes fødselsdag i morgen. - Og hvad så?
- Jeg vil have et akvarium. - Intet bliver fejret i dette hus.
Far er bare ubehagelig, fordi han er ked af det.
I morgen fejrer vi din fødselsdag, ligesom vi plejer.
Kan vi lige tale sammen?
Der er is i fryseren.
Har du nogen idé om, hvad der foregår?
- Ja. - Forstår du, hvad der er sket i dag?
- Du er blevet fyret. - Ja, men ikke på nogen normal måde.
Jøsses, du har ingen idé. Jeg gik i fælden som et lille barn.
- Jeg undervurderede min fjende totalt. - Husk, at børnene sidder derinde.
Det er meget værre end som så.
- Hvad er det? - Ja, hvad er det?
- Hvordan har du fået det? - Jeg er bange, Marina.
- Det dukkede lige pludselig op. - Frue?
Jeg er blevet mærket.
Mærket? Af hvem?
Skal jeg ikke lægge børnene i seng?
Jo. Selvfølgelig. Læg dem i seng.
Sov godt.
Frue?
Børnene er syge.
- Alle tre? - Ja.
- Hvad er der galt, Leo? - Jeg er træt. Jeg vil sove.
Hvad er der galt, Isolde?
- Er du også træt? - Ja.
Der er noget rivende galt. Jeg ringer til Dr. Baumgarten.
Marina har ringet til lægen.
Ja?
- Dr. Baumgarten? - Ja.
Er det alvorligt?
- Er deres sommerferie startet? - Ja, fra i dag.
Præcis hvad jeg regnede med. Børnene er overtrætte.
- Overtrætte? Af hvad? - Den moderne verden.
Glem ikke, hvad de skal overskue: Fjernsyn, internet, skole.
I ferierne giver deres krop simpelthen op.
Det er meget mærkeligt, at de alle tre er overtrætte samtidig.
Måske er der noget andet galt?
- Hvad, for eksempel? - Spændinger i familien, måske.
Der er ingen spændinger i vores familie.
Det er godt.
- Jeg er nødt til at ligge lidt ned. - Så læg dig, lille pige.
På maven, tak.
Kom så, skat. Det er tid til kærlighed og forsoning.
Er du blevet sindssyg? Hvad har jeg nu gjort?
Svin.
Så er det nok.
- Vågn op, din dumme møgkælling! - Jeg væmmes ved dig!
Han skal dø, Camiel.
Richard skal dø.
Vil du ikke nok?
Hvis det er, hvad du ønsker.
Det er det. Så hurtigt som muligt.
Må vi stå op?
- Har I det bedre? - Ja.
Ja.
Kun i en time, så skal I tilbage under dynen.
Nej, lad være. Jeg har fået den fjernet.
- Tatoveringen? - Ja. Jeg har det meget bedre.
Richard.
- Camiel. - Du kommer lige til tiden.
JEG ER - VI ER
Kom, børn.
Vil I have en drink?
- Et glas vin. Vil du også have et? - Ja.
- Må jeg vaske mine hænder først? - Værsågod.
- Må vi få en is? - Selvfølgelig.
Giv det her til din far, -
- så kommer jeg med isene.
Isolde...
Giv far et kys.
Far.
Er det til mig? Tak, skat.
Skal jeg give dig et kys?
Ja tak.
- Farvel, far. - Farvel, skat.
Skål for haven.
Vil de andre ikke have en drink?
Jeg kan hente dem, men de er meget trætte.
Jeg vil lade jer to være alene.
Sov godt.
Stine, vil du lægge børnene i seng?
- Hvad så? - Intet endnu.
Det er begyndt.
Lad mig se.
Marina, dette er er Brenda.
Brenda.
- Og det her er llonka. - Det hele skal nok gå, frue.
Sid ned, tak.
Marina? En drink?
Pascal ved, hvor skabet er.
Richard er her stadig.
- Han ligger under flyglet. - Det har jeg set.
- Skal han ikke fjernes? - Hvorfor?
Hvorfor alle de folk?
- Jeg vil være sammen med dig. - Er du da ikke sammen med mig?
Har du ikke noget til mig? Jeg har det så underligt.
- Vil det gøre mig sløv? - Nej.
Haven er færdig.
Du er ikke gartner længere.
Ikke engang et kys?
- For at berolige mig? - Det har jeg lige givet dig en pille for.
Camiel...
Danske tekster af - RELEASED -
www.HoundDawgs.org